Milí čtenáři,
rádi bychom se s vámi podělili o náš příběh, který nám činí nejen obrovskou radost, ale na druhé straně tak trochu i starost.
Dovolte nám, abychom se nejdříve představili. Jsme třída 5. C ze ZŠ Boskovice – pracoviště Sušilova, třída plná nápadů. Neustále něco vymýšlíme a vytváříme. Jednoho dne přinesl náš spolužák balíček Loom gumiček. Pro vysvětlení: Loom gumičky jsou takové maličké gumičky, ze kterých se dá uplést spousta zajímavých věcí.
Proč si s tím hraje? Taková blbost! Pomyslel si nejeden z nás. Chvíli jsme jen pozorovali, ale nakonec nám přišlo pletení gumiček celkem dobré na zkrácení dlouhé chvíle. A tak jsme se postupně přidávali a pletli různé gumičkové náramky. Pletení náramků se u nás ve třídě celkem chytlo a tak nás napadl naprosto bláznivý nápad. Co kdybychom upletli nejdelší řetěz na světě? Nebo alespoň u nás v České republice? A tak to celé začalo. Pletli jsme v každé volné chvíli – o přestávkách, v autobusu, doma, na zahradě, zkrátka všude, kde se dalo. S přestávkami nám trvalo pletení několik měsíců a zapojili se téměř všichni spolužáci a dokonce i několik kamarádů z nižšího ročníku. Pletli jsme a pletli, až jsme se dopletli k českému rekordu, který činí 495,7 m. Tento rekord mají zapsaný žáci 6. ročníku z Českých Budějovic.
Pletení nás stále bavilo a tak jsme pletli dál. Po několika dalších týdnech náš řetěz měřil téměř 1 km. Naše paní třídní učitelka zkontaktovala Muzeum rekordů v Pelhřimově, a tam nám potvrdili, že náš gumičkový řetěz je prozatím opravdu nejdelší a mohl by se při daných podmínkách zapsat do České databanky rekordů.
Obrovská radost a ocenění pro všechny by ovšem bylo, kdybychom náš nápad dokázali posunout do reálného stavu. K tomu nám dnes chybí docela malý, ale přitom velmi podstatný krůček.
Všichni víme, že každá „sranda“ něco stojí a ta naše přece jen už stála celkem dost. Není to ovšem všechno. Abychom mohli náš sen splnit, musíme zaplatit registrační poplatek agentuře „Dobrý den“, která má ve spolupráci s Muzeem rekordů v Pelhřimově na starosti evidenci českých rekordů. Poplatek je ovšem pro nás děti přece jen trochu vyšší než si můžeme dovolit. My se ale nevzdáváme a pevně doufáme, že se nám podaří najít sponzora, který by to toho šel s námi a finančně nám vypomohl s úhradou registračního poplatku.
Co myslíte, zvládneme to? Věříme, že ano. Držte nám prosím palce, ať se náš sen stane skutečností.
Za podporu děkují žáci 5. C v čele s paní učitelkou Janou Hradskou.